1300 î.H.
Timp de 400 de ani, evreii au fost sclavi în Egipt.
I-au clădit statuile, orașele, gloria.
În tot acel timp, nu și-au uitat pământul natal.
Și nici pe Dumnezeul lor.
Iar Dumnezeu nu i-a uitat pe ei.
EXODUS: ZEI ȘI REGI
Palatul faraonului Memfis
E adevărat, armata hitiților are 16.000 de oșteni în afara Kadeșului.
Dar nu știm exact de ce.
Hitiții încearcă să treacă hotarul.
E clar.
Ce altceva ar putea să facă?
Se tem că îi vom cotropi, din câte am aflat.
Cred că pregătim
un atac, ceea ce nu e adevărat.
Ceea ce nu vreau să facem, și n-o să facem, e să stăm
și să așteptăm să ne luptăm cu armatele hitite
la zidurile palatului.
Veniți!
Ce zic măruntaiele?
Nu "zic" nimic.
Sugerează.
Ceea ce poate fi interpretat.
Interpretează atunci.
Vom câștiga sau nu dacă îi atacăm noi primii?
Da sau nu?
Nu e clar.
Dar e clar un lucru.
În luptă, un conducător va fi salvat,
iar salvatorul lui va deveni conducător la rândul său.
Măruntaiele ar trebui să zică
și că vom renunța la orice judecată
și ne vom lăsa conduși de proorociri.
Măreață Sekhmet,
faraonul bea în cinstea ta
și se roagă pentru victoria împotriva hitiților la Kadeș.
Una dintre priorități, când va veni momentul, e să scapi de ea.
Așa voi face.
Nu știu de ce n-a făcut-o și tata.
Pentru orice eventualitate,
dacă vezi că sunt în mare pericol, fugi în partea cealaltă.
Vorbesc serios.
Când mă uit la voi, îi văd și acum pe cei doi băieți
care au crescut apropiați ca frații.
Dacă, cumva, o să uitați acest lucru,
sper să v-o reamintească astea.
Destul de lungi ca să le folosiți din șa,
dar nu foarte lungi ca să vă împiedicați.
Asta e a lui. O ai pe a mea.
O ai pe cea corectă. Așa am vrut.
Aveți spada cu numele celuilalt,
ca să vă protejați unul pe altul.
Vreau să-mi făgăduiți că o veți face
mereu.
SETI! SETI!
Acolo!
Trimite batalionul Amun la nord, batalionul Ra la mijloc
și Ptah la sud. Lăsăm batalionul Seth în rezervă.
- În rezervă? - Da.
Ar trebui să ne concentrăm forțele la mijloc.
Tu concentrează-te la luptă.
Lasă-mă pe mine să conduc.
Trageți!
La atac!
Luați-l pe Ramses! Duceți-vă!
Plecați!
Întoarce! Întoarceți-vă!
Moise! Moise!
Moise.
Ce s-a întâmplat acolo?
Nimic.
I-am întrebat și pe comandanți. Și ei m-au mințit.
Ajunge.
El crede că s-a întâmplat ceva.
- Dar nu e așa. - Ce vrei să spui?
Profeția marii preotese.
A zis că nu poate să prevadă cine va câștiga.
Cealaltă. "Conducătorul va fi salvat..."
Și așa mai departe.
I-ai salvat viața fiului meu?
Da.
Ia loc.
"Mulțumesc" nu e suficient,
dar îți mulțumesc.
Știu că nu crezi în proorociri sau profeții,
dar eu cred.
Și eu respect acest lucru.
Dar nu s-a întâmplat nimic.
Nici măcar n-are logică.
Fiindcă nu ești sânge din sângele meu.
Da.
Așa e, nu-mi poți urma la tron.
Nu pe căi obișnuite.
În niciun fel.
În orice fel, din poziția mea.
E groaznic să spui asta despre propriul fiu,
dar am mai multă încredere în tine să conduci.
"Carele hitiților"
"ne-au străpuns apărarea și au început atacul."
"M-am trezit înconjurat de dușmani,"
"fără soldați, fără purtător de scut,"
"într-o luptă disperată pentru supraviețuire."
"Doar cu ajutorul zeilor"
"am reușit să-i înving pe atacatori"
"și să mă alătur batalionului Ra."
Oprește-te!
Vrei să reformulezi ceva?
Nu.
- Să continui? - Nu. E suficient.
Ce urmează?
Pitom.
Care e problema?
Situația sclavilor.
Bine. Ramses.
Ce e?
Întâlnește-te cu viceregele, vezi care e situația și relatează.
Eu?
Va fi orașul tău într-o bună zi. Interesează-te de el.
Altceva?
Mă duc eu să-l văd pe vicerege.
Nu.
Mă duc eu.
Nu e de rangul tău.
Nu e de rangul niciunui general.
Mă duc eu.
Ramses,
putem uita ce s-a întâmplat
pe câmpul de luptă?
Dacă ai fi fost în locul meu,
și eu ți-aș fi salvat viața.
Știu. Știu.
A fost o lovitură bună.
Deși zeii te-au ajutat.
Îți poate prinde bine puțin venin în sânge.
Te face mai puțin vulnerabil pe viitor la o mușcătură otrăvitoare.
Poate chiar a tatălui meu.
Pitom
Bun venit la Pitom.
O să te obișnuiești cu mirosul.
Se pare că viceregele se bucură de o mare parte din avuții.
Puțini doresc să accepte această însărcinare, Înălțimea Ta.
Are nevoie de un anumit confort, care să-i țină moralul ridicat.
Știi care e problema? Oamenii trăiesc prea mult în zilele noastre.
În fiecare an, numărul morților e mult mai mic ca cel al nașterilor.
Iar oamenii ăștia
se reproduc ca iepurii.
Asta e problema? Creșterea forței de muncă?
Nu, sigur că nu. E bine pentru producție.
Sigur că da, dar numai până la un anumit punct.
Când populația te vrea mort,
atunci devine o problemă.
Așadar, ori îmi dați mai multe oști ca să păstrez ordinea,
ori încep să subțiez turma.
Dacă începi să măcelărești oamenii
fără niciun alt motiv decât teoria asta șubredă...
vei provoca exact ceea ce zici că vrei să eviți.
Atunci dați-mi mai mulți oșteni.
Hai să mergem să vorbim cu ei.
De ce să facem asta?
Ești îngrijorat că se răzvrătesc. Hai să vedem dacă e o grijă întemeiată!
Vorbind cu ei?
Privindu-i în ochi
când vorbesc cu ei.
Poți afla multe despre cineva
privindu-l drept în ochi.
Dă-mi voie să-ți spun ceva
despre evrei.
Sunt niște oameni bătăioși și uneltitori.
Știi ce înseamnă "israelit" în limba lor?
"Cel care luptă împotriva lui Dumnezeu."
"Cel care se luptă cu Dumnezeu."
Nu e același lucru.
N-oi fi eu educat ca tine, ceea ce se pare că vrei să-mi amintești,
dar am de-a face zilnic cu ei.
Știu despre ce vorbesc.
Nu trebuie să vii și tu. Mă duc singur.
Stai!
De ce e pedepsit?
Provoacă mereu necazuri, Înălțimea Ta.
De ce zâmbește?
Zice că nu simte durerea, Înălțimea Ta.
Atunci de ce-l mai biciuiești?
N-ați fost aduși aici la întâmplare.
Am cerut să-i văd
pe cei mai în vârstă.
Haide! Pentru ce vă rugați?
Ne rugăm să vedem din nou Canaanul.
Din nou?
Nu l-ați văzut niciodată.
Eu am văzut Canaanul.
E locuit de triburi mai fioroase ca armata egipteană.
Așa că n-o să vă întoarceți acolo
sau de acolo.
- Dumnezeu zice altceva. - Care Dumnezeu?
Al vostru? Al lui Avraam?
Cel care zice că sunteți deosebiți,
că sunteți poporul ales?
Vino încoace. Sus.
Vino.
Se înșală.
Văd că nu mă crezi și nu e bine.
Deoarece credințele nerealiste sunt mână în mână cu fanatismul,
apoi cu răzvrătirea, după care urmează răscoala.
Iar totul pornește de la bătrâni.
Cum te numești?
Tu cum te numești?
O să-ți spun.
Sunt Moise, fiul Bitiei,
nepotul lui Horemheb.
Scrieți numele lui și al celorlalți.
Aduceți următorul grup.
Mă numesc Nun.
Înălțimea Ta!
- Stai pe loc! - Lasă-l să treacă!
Bătrânii vor să-ți spună ceva.
Dar nu aici.
Spune unde și când.
La casa de rugăciuni, diseară.
Ține.
Văd că ai supraviețuit aventurii.
Iartă-mă că te fac iar să aștepți.
N-aștept.
- Cum a fost plimbarea la carieră? - Plăcută.
Ai văzut cu cine am de-a face.
Spune-mi,
mai ai nevoie și de alte recipise înainte să pleci?
Poți să-mi spui
dacă toate astea au fost raportate la Memfis?
Au fost aprobate? În scris?
Sigur că da. Am toate înscrisurile.
Nu te superi dacă verificăm?
Sigur că nu mă supăr.
Dar nu înțeleg ce s-a întâmplat.
Te-am supărat cu ceva?
Și, dacă e așa, cum aș putea să-ți intru în grații?
Ai putea înceta să duci o viață regească.
Nu ești rege.
"...și veți ocupa pământul din Canaan."
Canaanul e deja ocupat.
Dumnezeu a promis că ne vom întoarce.
În lanțuri sau în sicrie?
Ca oameni liberi,
pe un pământ unde curge laptele și mierea.
Pot măcar să aștepte afară? Nu suntem periculoși.
Așteptați lângă cai.
Crezi în coincidențe?
Ca în alte lucruri.
Eu nu cred că e o coincidență.
Ce anume?
Venirea ta la Pitom.
De ce ai venit?
Cu afaceri.
Luați loc.
Cine a fost tatăl tău?
Știu că nu-i știi numele,
ci doar că a fost general în armata faraonului,
iar mama ta nu i-l pronunță niciodată.
Nu te simți în largul tău să vorbești despre asta.
Să-ți spun ceva interesant.
N-a fost niciun general.
Mama ta,
femeia căreia îi spui mamă, nu are copii.
Te-ai născut sclav.
Nu pleca. Nu pleca.
E mai bine pentru tine dacă plec.
Am plecat.
Dacă pleci acum, o să te întorci,
fiindcă știi că se întâmplă ceva. Ai simțit-o mereu.
Te rog.
Să iasă toată lumea.
Ieșiți!
În anul în care te-ai născut,
a fost o profeție că se va naște conducătorul nostru
care ne va elibera din robie.
De aceea a fost emis un edict de la Memfis
ca să fie uciși toți primii nou-născuți evrei.
Părinții tăi n-au stat cu mâinile în sân.
Merita să încerce orice șansă de supraviețuire.
Te-au dat surorii tale.
Ea te-a dus în coș pe malul râului
și te-a condus pe apă până unde știa
că se îmbăiază Bitia, fiica faraonului Paramesse.
Bitia te-a luat sub aripa ei și a făcut-o slujnică pe sora ta,
crescându-te ca pe propriul fiu.
Cred că te-a și iubit,
dar n-a spus adevărul nimănui, nici măcar ție.
Ești evreu.
Adevărul?
Adevărul e că nici măcar nu e o poveste prea bună.
Și eu care credeam că sunteți
un popor de povestitori.
Tu, sclavule!
Tu!
Vă așteptați să primiți o răsplată pentru informațiile astea?
Răsplata noastră e să fim în slujba ta.
Astea fiind spuse, dacă aveai de gând
să ne răsplătești oricât de puțin,
n-o să refuzăm.
Ce ziceți de asta?
Ce ziceți dacă nu vă omor?
E o răsplată suficientă.
Ce mai oameni!
Vă rog să plecați.
Te rog.
Cum a fost?
Putem discuta altă dată.
Putem discuta acum,
ca să mai scap puțin de armata asta de vraci posomorâți.
Ia loc.
Ne uităm cu atenție printre hrisoavele orașului
și e clar că omul e un hoț.
Una dintre cele mai descurajatoare ironii ale sorții
e că oamenii care tânjesc după putere
sunt cei mai potriviți s-o dobândească și cei mai puțin potriviți s-o exercite.
Ce s-a întâmplat, Moise?
Ești bolnav.
Te tulbură altceva.
Îmi dau seama.
Nu, nimic altceva.
Să fii vigilent,
veșnic tânăr și apărat de zei
în fiecare moment al vieții tale eterne.
Și la stânga.
La stânga ta.
Mai mult, mai mult.
Bine.
E înalt.
De aia sunt monumente.
Să inspire.
Ce să inspire, în acest caz?
Putere, în acest caz și în toate celelalte.
Spune cu voce tare, orice ar fi.
Viceregele din Pitom așteaptă afară.
Nu și-a anunțat venirea.
Atunci poate să se întoarcă la Pitom.
Nu, ar trebui să rezolvăm problema.
Adu-l!
Dacă ai venit să implori iertarea noului rege, n-o să țină.
Arestați-l.
Așteaptă, te rog!
Pot măcar să răspund?
Te implor.
E în interesul Domniei Tale.
- Fii scurt. - Voi fi,
doar în fața regelui.
Sfatul meu e
ca el și ceilalți generali să părăsească sala.
Nu mai spune?
Ăsta e sfatul tău?
Dar nu ești sfătuitorul lui.
Așa e. Tu ești.
Exact.
Moise.
Cu excepția viceregelui, toată lumea
afară.
O veste groaznică.
Iată-te!
Așadar,
viceregele...
Nu l-ai arestat.
N-ai ascultat sfatul marelui sfetnic.
Nu, a venit,
mi-a spus despre un incident cu două gărzi,
în care una a supraviețuit atacului.
I-am spus că nu mă interesează.
Apoi mi-a spus o poveste incredibilă.
Pe care a aflat-o, zice el, de la informatori de nădejde.
Și, când l-am strâns cu ușa,
a recunoscut că erau iscoade evreiești.
Știi despre ce vorbesc.
Da.
Și ce părere ai?
Cred că e jignitor și ridicol.
Da. Da!
Tocmai tu să fii evreu!
Și i-am zis:
cum să cred așa ceva?
Vere,
nu poți.
Dar dacă aleg să nu cred asta, Moise?
Ce să fac?
Bitia!
Mamă.
Omul ăla e un hoț.
Fiul meu a descoperit asta,
nu tu.
Și, dacă i-o spunea tatălui tău, l-ar fi spânzurat pe hoț
de n-ar fi decedat.
Tu îi crezi minciunile care-i servesc scopul!
Vreau doar să știu adevărul.
N-am cerut o tiradă.
Dacă vom continua să discutăm despre asta,
îi acordăm importanță
- și nu vreau așa ceva. - Răspunde la întrebare.
Da sau nu?
Vorbeam cu tine?
Aduceți-o înăuntru!
Acum!
Miriam!
Vino. Ia loc.
O să-ți pun câteva întrebări
care o să ți se pară ciudate.
Aș dori să răspunzi sincer.
Cum l-ai cunoscut pe Moise?
Știi bine cum v-am cunoscut pe el
și pe tine.
Am fost doica voastră.
Deci nu ești sora lui?
Sigur că nu.
Iar tu nu ești evreică.
Nu.
Pune brațul pe masă.
Ramses...
Termină cu prostiile!
Nu vorbesc cu tine!
Vorbesc cu ea.
Pune tot brațul pe masă, Miriam.
Mulțumesc.
Ramses,
nu întrece măsura.
Să nu întrec măsura că altfel ce?
Nu întrece măsura.
Ești sigur de asta?
Ia-ți mâna de pe ea, sau folosește-o acum!
Sau poate vrei să răspunzi tu la întrebare?
Atunci voi continua.
Miriam, te mai întreb o dată
și, dacă răspunsul tău va fi nu,
îmi cer scuze pentru ce vei păți după aia.
Ești sora lui?
Nu.
Da!
N-ai nevoie de motive ca să-l omori, dar acum ai.
- A fost o trădare. - De ce?
A recunoscut că știa.
N-a recunoscut!
Nu voia să-i tai brațul!
I-am citit-o în ochi.
El nu crede povestea asta.
Nici eu nu vreau s-o cred!
Tu vrei s-o crezi fiindcă ai ocazia să scapi de el,
așa cum ai vrut mereu.
N-am zis "exilat", am zis "mort".
Ceea ce sunt convins că se va întâmpla
în exil.
Khyan,
dă-mi voie să vorbesc cu mama.
Bine, domnul meu.
Vino, Miriam.
Nu orice bărbat i-ar fi luat apărarea unei biete slujnice.
Și sigur nimeni din familia asta
din care fac și eu parte.
Eu n-aș fi spus ce voia să audă.
Și nici ea.
Așa de mult te iubim.
Mă "iubiți"?
Nu e adevărat.
E adevărat.
Purtai asta când te-am adus la râu.
Nu mai e nevoie să spun de ce ți-am scos-o.
Te reprezintă.
E legătura dintre tine și mama noastră.
Sora ta ți-a salvat viața.
Acum ai salvat-o tu pe a ei,
Moșe.
Miriam.
Îmi pare rău, domnul meu.
Moise!
N-aveți ce să furați.
Calul meu e mort.
N-am venit după calul tău, Moșe.
Strâmtoarea Tiran, Marea Roșie
Puțin mai sus.
Ce faceți?
Nu vă opriți! Continuați munca.
Tu, adapă caprele.
Tu.
Așteaptă-ți rândul.
Luați-vă animalele de lângă jgheaburi.
Puteți să veniți.
De unde ești?
Din apus.
Unde te duci?
Spre răsărit.
Cu ce te ocupai?
Cum adică?
Ai comis vreo tâlhărie?
Cu tot respectul,
fiicele tale m-au invitat la masă.
Nu mi-au spus că o să fiu luat la întrebări.
Iartă-mă.
Sunt curios.
Poți să te speli înainte de cină,
dacă poftești,
și poți rămâne peste noapte,
înainte de a-ți vedea de drum,
oricare ar fi acela.
Mulțumesc.
Descrie-i Memfisul cuiva
care n-a fost și nu va ajunge niciodată acolo.
Este...
Nu vreau să spun "civilizat",
fiindcă nu vreau să jignesc, dar e civilizat.
Sunt mult mai multe lucruri, nu doar oi și capre.
Nici aici nu e doar atât.
Chiar așa? Unde e restul?
Iartă-mă, am fost necioplit.
Am fost necioplit.
Nu înseamnă că-s neștiutoare doar pentru că locuiesc aici.
Văd.
Pot să-ți spun un lucru.
E pe departe
cel mai frumos loc
de acolo încoace.
Deci pleci?
Sigur că da.
Unul ca mine n-are ce face aici.
Când?
Azi?
Să vă amintiți acest moment,
căci, după aceste jurăminte,
veți spune lumii:
"El e soțul meu." "Ea e soția mea."
Eu, Sefora...
Eu, Moise...
- ...te accept, Sefora... - ...te accept, Moise,
să fii așa cum ești.
Iubindu-te așa cum te știu,
având încredere în ceea ce încă nu cunosc.
Cu respect,
sinceritate
și credință
în iubirea ta trainică pentru mine.
În tot ceea ce viața ne va oferi...
Făgăduiesc să te iubesc.
Cine te face fericit?
Tu.
Care e lucrul cel mai important din viața ta?
Tu.
Unde ai prefera să fii?
Nicăieri.
Și când mă vei părăsi?
Niciodată.
Continuă.
9 ani mai târziu
Am zis "per se".
Nu vreau să discut despre mormântul meu, per se.
Vreau să știu de ce vrei tu mereu să discutăm despre el.
Cu tot respectul,
ar fi trebuit să fie prima construcție la urcarea pe tron.
Va fi un proiect mare, după cum îți poți da seama.
Așa e și casa mea, se pare.
E vreo problemă cu palatul?
Nu e gata.
Nu mai durează mult.
Ai zis-o și acum câteva luni. Între timp, locuiesc acolo
ca un beduin.
Termină-l odată!
Mai repede!
Sau trebuie să omor pe cineva?
Cred că am înțeles.
Bună aruncare, tată!
Aruncă puțin mai sus.
Aproape.
Ai fost vreodată în vârf?
Nu.
Vrei să mergi?
Mama a zis că e interzis.
De către cine?
De Dumnezeul nostru.
Dumnezeul nostru
ne împiedică să ne suim pe munți?
Nu pe toți.
Doar pe ăla.
E muntele lui Dumnezeu.
Îl zăpăcești.
Nu vreau asta.
E bine pentru băiatul nostru să crească fără să creadă în nimic?
E rău pentru un băiat să creadă în el însuși?
- E credința mea. - Știu.
- E și a lui. - Înțeleg.
Poate hotărî mai târziu ce va alege.
- Da. - Ca tine.
Seamănă deja mult cu mine.
Moșe.
Ajută-mă!
Cred că mi-am frânt piciorul.
Nu numai atât.
Ce-ai spus?
Cine ești?
Tu cine ești?
Sunt un păstor.
Credeam că ești general.
Am nevoie de un general.
De ce?
Ca să mă lupt.
De ce altceva?
Împotriva cui?
Pentru ce?
Cred că știi.
Cred că ar trebui să te duci și să vezi ce se întâmplă cu poporul tău.
Nu va avea liniște până când nu te duci.
Sau ei nu sunt oameni
după părerea ta?
Cine ești?
Eu sunt.
Te-ai lovit la cap.
Tot ce ai văzut
sau crezi că ai văzut după aia
a fost din cauza loviturii.
Furtuna...
Furtuna s-a pornit înainte să mă lovesc la cap.
- N-a fost o simplă furtună. - Bine, bine,
n-a fost o simplă furtună.
A fost altceva.
- Dar pe băiat ți l-ai imaginat. - De unde știi?
De unde știi?
Dumnezeu nu e un copil!
Atunci cum arată?
Descrie-l. Descrie-l unuia ca mine.
Știi cum vorbești?
Da. Ca un nebun.
Da.
- Trebuie să mai dormi puțin. - Da, da.
Trebuie să-ți spun ceva.
N-am fost tocmai sincer cu tine.
În legătură cu ce?
Cu cine sunt.
Cu ce am făcut și cine am fost.
Și ceea ce simt.
- Ceea ce simți pentru mine? - Nu.
Nu, am fost sincer în privința asta.
Odihnește-te.
- Odihnește-te. - Nu mă părăsi!
Nu. Nu.
Moșe.
Gherșom?
Ce faci aici?
Nimic.
Nu pot să dorm.
Îți faci griji pentru mine?
Da.
Nu-ți face.
N-o să pățesc nimic.
Ce e aia?
Ce crezi că e?
Vino în casă.
Vino!
Ce vrei să faci cu toate alea?
Mă asigur că o să te revăd.
Lasă-le jos și poți să mă vezi pentru totdeauna.
Ce înseamnă?
E o persoană pe care o cunoșteam.
Nu plec pe vecie.
O să ne revedem.
Mă crezi?
Bine faci.
Să nu spui niciodată ceea ce vor oamenii să audă.
Dar...
O să ne revedem.
Vrei să-l păstrezi pentru mine?
Gherșom.
Gherșom, uită-te la mine.
Ce fel de dumnezeu îi spune unui om
să-și părăsească familia?
Dacă tu înțelegi, o să înțeleg și eu.
Nu înțeleg.
Așa că nu-ți pot răspunde.
Dacă asta înseamnă credință, sunt gata să mă lepăd de ea
ca să rămâi cu mine.
Nu mă atinge.
Pleacă.
Pleacă!
Tată, ai puțin lapte pentru mine?
Da.
De unde vii?
Dinspre mare.
E o potecă îngustă și periculoasă.
Mulțumesc, tată.
Iosua. Îmi amintesc de tine.
Nici acum nu simți durerea?
Fii cu ochii pe cal.
- Mulțumesc. - Bine ai revenit, frate.
Aaron,
fratele tău.
Itamar.
Itamar, el
e Moise, renumitul tău unchi.
Era un prinț al Egiptului pe vremuri.
Sunt bine.
Toată lumea e bine.
Dormi așa de liniștit, băiețelul meu,
fiindcă știi că ești iubit.
Eu n-am dormit niciodată așa de liniștit.
Mi s-a spus că vrei să fii numit
Ramses cel Mare acum.
Moise,
trăiești.
- Mă bucur că trăiești. - Zău?
De aia ai trimis doar doi asasini să mă omoare?
Mama.
- Nu da vina pe ea. - Ea voia să mori.
Cine crezi că ți-a ascuns spada, unde s-o poți găsi?
Moise.
N-am venit
să-ți iau tronul.
N-are legătura cu profeția de care te temi.
Am venit pentru altceva.
Mi s-a spus
că lucrurile, pe aici,
s-au înrăutățit mult.
Lucrurile merg mai bine ca niciodată, Moise.
Nu.
- Avem ordine. - Ordine?
Sclavii...
Cadavrele lor ard zi și noapte.
Am văzut cu ochii mei.
Asta numești tu ordine?
Sunt sclavi.
- Ba nu sunt. - Ce-ai vrea?
Sunt egipteni și ar trebui tratați ca atare.
Ar trebui să aibă aceleași drepturi,
să fie plătiți pentru munca lor
sau eliberați.
Nu sunt egipteni.
Sunt sclavi, Moise. La ce te aștepți?
N-ar ști ce să facă
dacă ar fi lăsați brusc să-și poarte singuri de grijă ca animalele.
Nu îi numi animale!
Ascultă-mă, pe plan economic,
ceea ce pretinzi tu
este, puțin spus, problematic.
Nu mă așteptam la un simplu da.
Dar nici nu vreau să aud un simplu nu.
Asta îmi spui? Îmi spui nu?
Nu spun nu.
Îți cer timp.
Timp.
Îi asculți pe evrei.
Nu îi ascult pe evrei.
Cu cine vorbești?
Cu Dumnezeu.
Care din ei?
Doar nu vrei să te gândești la propunerea lui?
E o propunere?
Când un om îți ține pumnalul la gât, ministre?
- Așa să fie? - Greșeala mea.
E o cerere.
Și-a pierdut mințile.
A găsit un dumnezeu. Al lui.
Nu unul de-ai noștri,
așa că vreau ca Moise...
Vreau să fie omorât.
M-ați auzit?
Da.
Atunci plecați.
Și...
...familia lui.
Moise.
Unde e Moise?
Moise? Unde e Moise?
Moise...
Familia lui...
Unde sunt?
Ăla nu e Moise.
Nu e familia lui.
E un bărbat,
soția
și copilul lui,
care, atunci când au fost întrebați unde e,
au răspuns: "Nu știm."
Amintiți-vă această imagine diseară, acasă,
și întrebați-vă dacă are rost să-l protejați,
când știți că mâine, la aceeași oră,
va fi o altă familie
în locul acesteia.
Și o alta în ziua următoare.
Și în ziua următoare.
Să spun că va fi familia voastră?
Mergi.
Vreau să lupt și eu.
Acolo.
Iosua, folosește-ți genunchiul.
E bine.
Țineți ochii deschiși!
Potriviți! Întindeți!
Trageți!
Avansați!
Potriviți! Întindeți!
Trageți!
Întindeți!
Trageți!
Întindeți!
Trageți!
Din nou!
Sunt două tipuri de luptă.
Fiecare depinde de numărul soldaților.
Cu o oaste mare,
ataci dușmanul din față!
Îl înjunghii în inimă!
Cu o oaste mică, ataci din coaste.
Retezi artera
care pompează inima.
Proviziile armatei.
Nu!
Proviziile poporului.
Hrana lor,
casele lor,
bunăstarea lor.
Și ce am obține?
Totul.
Doar poporul egiptean
poate să-l oblige să ne accepte cererile
de libertate. Trebuie să-i forțăm
să-l oblige să spună da!
Da?
Da!
Da?
Da!
Cu mine!
Gata.
N-ai de gând să faci nimic?
N-am spus asta.
Unde ai fost?
Te-am privit cum dai greș.
Războaiele de uzură durează multă vreme.
În ritmul ăsta, va dura ani de zile,
o generație întreagă.
Sunt pregătit să lupt îndelung.
Eu nu.
Credeam că facem progrese.
Acum ești nerăbdător.
După 400 de ani de sclavie.
Sunt singurul care, până acum, a stat și n-a făcut nimic?
Sunt destul de priceput
în ale războiului.
Dar, dacă nu vrei să mă asculți,
de ce m-ai luat
de lângă familia mea?
Nu te-am luat eu.
Ai plecat singur.
N-ai nevoie de mine.
Poate că nu.
Și eu ce fac? Nimic?
Deocamdată
poți să te uiți.
Zeiță divină Kebechet, mă rog la tine cu umilință
să purifici apele fluviului nostru dătător de viață.
Cât va dura?
Nu foarte mult.
Dar mai mult de-atât.
Ramses!
Da?
Ajunge!
Fă ceva!
Sunt doar broaște.
Dați-vă la o parte!
Murdară.
Nu, nu. Nu beți!
Murdară.
Nilul, după cum știm, aduce cu el o anumită cantitate de mâl.
Anul acesta a adus mult mai mult ca de obicei,
deviind curenții și depunându-se pe mătcile râurilor.
E tulburat de loviturile sălbatice ale crocodililor,
lovituri care au dus
nu numai la schimbarea dramatică a culorii apei, dar și la spurcarea ei,
ceea ce a provocat moartea peștilor.
Dar broaștele, după cum știm,
pot ieși din apă la nevoie.
Ceea ce au și făcut.
Însă broaștele au nevoie de apă
și, când n-o găsesc pe străzile orașului nostru,
ce fac?
Mor?
Mor!
Și apoi putrezesc.
Și vin țânțarii, vin viermii și muștele.
Și apoi...
Apoi ce?
Mor muștele.
Vorbește!
E în ebraică.
În ebraică?
Citește.
"Aceste urgii"
"sunt opera lui Dumnezeu"
"și nu s-au încheiat. Urmează ce e mai rău."
"Trebuie să ajungem la o înțelegere"
"de dragul ambelor popoare."
Opera lui Dumnezeu...
Uite la ce înțelegere o să ajungem!
Normele de lucru vor fi dublate
și nu veți primi materiale
ca să faceți cărămizile.
Poate o să vă facă rost
Dumnezeul vostru!
Am fost impresionat la început.
Acum nu mai sunt.
Situația asta ne afectează pe toți.
Pe cine pedepsești?
Ce-a pățit?
E bolnav.
Ce e asta?
- Tu ai făcut-o? - Nu eu.
- Tu? - Nu!
Ce-a pățit?
Am făcut pași mari în medicină.
Dar mai sunt câteva boli misterioase pe care nu le înțelegem complet.
Animalele sunt lovite de acele boli
și avem bănuiala
că aceste boli se pot lua de la cele mai mici creaturi.
Cum ar fi...
Musca.
Te-ai dus la fluviu în ultimul timp?
Am invocat-o din nou pe Kebechet
și încă șase zei.
Asta a fost?
Ai terminat?
Eu da.
Vrei să-mi spui ceva prin absența Ta?
Ar trebui să mă facă mai umil?
Pentru că n-o va face!
Rapoartele inițiale arată...
că au fost distruse peste 10 milioane de coți pătrați de culturi.
Intendentul propune să alocăm o parte
din rezervă grânarului public.
Un gest de milostenie.
Poporul e înfometat.
Și vrei să zici că ar trebui să sufăr și eu de foame?
Nu.
Au destulă apă.
Pot să îndure.
Țintiți!
Trageți!
Țintiți!
Trageți!
Tu ești?
Moise?
Frate?
Ai venit să cădem la înțelegere?
Eu sunt gata
și am o ofertă pentru tine.
Dacă se mai întâmplă ceva,
o să vezi ce năpastă o să cadă pe capul tău.
Toți pruncii evrei
care nu știu încă să meargă
nu vor merge niciodată.
O să-i înec pe toți în Nil.
Cum ar fi trebuit să pățești tu.
Zici că nu tu ai provocat toate astea?
Le-a provocat Dumnezeul tău?
Eu sunt Dumnezeu! Eu!
Așa că hai să vedem cine ucide mai mult.
Tu.
Dumnezeul tău.
Sau eu.
Frumos din partea ta că ai venit.
Ți-a dat ce i-ai cerut?
Încă nu. Dar ai săi se întorc împotriva lui.
- Și armata? - O s-o facă.
Nu sunt de acord.
Trebuie să se întâmple ceva mai grav.
Nu sunt de acord.
- Ceva mai grav ar fi... - Ce?
Ce voiai să spui?
Crud? Neomenește?
Nu e ușor să-i vezi
pe cei cu care ai crescut suferind atât de mult.
Și cei cu care n-ai crescut?
La ei nu te gândești?
Nu te gândești la ei ca la ai tăi, nu?
Atâta timp cât Ramses e sprijinit de armată,
nu se va schimba nimic.
Orice altceva înseamnă răzbunare!
Răzbunare? După 400 de ani de robie necruțătoare?
Faraonii ăștia care se cred zei pe pământ sunt niște simpli muritori.
Vreau să-i văd în genunchi, implorând să se oprească urgiile!
M-am săturat să vorbesc cu un mesager.
Generale!
Am auzit ultima amenințare a lui Ramses.
Hai să-ți spun eu ce se va întâmpla!
Nu. Nu.
Nu poți face asta.
Nu vreau să particip la așa ceva!
Stați!
- Opriți-vă! - Moise?
Lăsați-l!
- Khyan. - Moise.
Aș fi putut să te omor.
Nu cred.
Doar dacă n-o faci cu mâna ta.
Soldații tăi m-au lăsat să intru.
Nu mai negociez nimic.
Nu de aia am venit.
Am venit să-ți spun că va urma ceva
ce e dincolo de puterea mea.
Ceva ce va afecta mii
și mii de cetățeni.
Și te va afecta și pe tine, personal, dacă nu accepți ceea ce ți-am cerut
și n-o anunți public
înainte de apusul soarelui.
Ramses,
nu-mi întoarce spatele!
N-are nicio legătură cu noi doi.
E mult mai mult de-atât.
E vorba de supraviețuirea Egiptului. Înțelegi?
Apusul soarelui.
După aceea, va fi prea târziu.
Pentru ce?
Să-ți aperi copilul.
Apără-ți copilul la noapte.
Copilul meu?
E o amenințare?
Moise!
Spune-le tuturor
să taie un miel
și să însemneze ușile
și stâlpii de poartă în noaptea asta
cu sângele mielului.
De ce?
O să plângem mieii dacă mă înșel.
Dacă am dreptate,
o să-i binecuvântăm pe vecie.
Bennu?
Nu!
Ramses?
Ramses.
Nu!
Zaharia?
În genunchi!
Pleacă!
Ucigașule!
Copiii lor au murit azi-noapte.
Și al meu.
Ăsta e zeul tău?
Un ucigaș de copii?
Ce fanatici venerează un astfel de zeu?
N-a murit niciun copil evreu azi-noapte.
Poți
să pleci.
Pleacă!
Plecați cu toții!
Plecați!
Du-te la Canaan dacă asta vrei.
Pe pământul natal al visurilor tale.
Plecați odată!
Cum poruncești.
Acesta e drumul ales.
De aici, o luăm spre sud, la Marea Roșie.
Strâmtoarea e aici. Când mareea coboară, traversăm pe jos.
Știi de ce dormi așa de liniștit, băiețelul meu?
Fiindcă știi că ești iubit.
Cu tot respectul,
dacă vrem să prindem 400.000 de sclavi,
nu ne ajung doar trei batalioane.
Nu prindem pe nimeni.
Înainte!
Ar trebui să facem popas.
Nu.
Nu suntem în siguranță până nu traversăm marea.
Moșe!
Ramses,
cu 4.000 de oameni,
o mie de care.
Cât e de departe de noi?
La patru zile.
Chiar mai puțin, dacă nu lasă caii să se odihnească.
Ramses!
Trebuie să lăsăm caii să se odihnească
și oamenii!
Strâmtoarea e pe acolo.
Drumul cel mai lung și cel mai ușor
e de-a lungul coastei de apus.
Sau putem trece prin munți.
Prin munți?
De ce? De ce nu putem merge pe drumul ăla?
Ba putem, dar și Ramses poate merge.
Trecătorile din munți sunt periculoase,
dar sunt înguste pentru carele lui Ramses.
Nu ne-ar putea urmări. Și am câștiga timp.
Ce-ți spune Dumnezeu?
Munții.
Reușim?
Înainte!
Încotro de aici?
Rămâi aici.
Avem nevoie de ajutorul Tău.
Nu știu unde sunt.
Nu vrei să mă ajuți pe mine?
Nu îi ajuți nici pe ei.
Pe aici!
La drum!
Pe aici!
Ești sigur?
Sunt foarte sigur.
Întrebam dacă ești sigur că putem trece cu tot ce avem
și cu carele?
Ei n-au crezut că o să poată trece cu ale lor.
De unde să știe?
N-au fost niciodată aici.
O fi fost Moise.
E maree înaltă sau joasă?
Nu contează.
Nu suntem la strâmtoare, nu?
Nu.
Știi măcar unde suntem?
Da!
Suntem într-un loc de pe pământ, unde avem marea în față
și armata în spate!
Și acum?
O veni armata,
dar noi trebuie să ne odihnim.
I-am condus greșit pe toți.
Mi-am părăsit familia.
Te-am dezamăgit pe Tine.
Nu sunt ceea ce credeam că sunt.
Ce e?
Curentul.
E puternic.
Trebuie să traversăm aici.
Trebuie să traversăm acum!
Traversăm aici.
Traversăm aici!
Pregătiți-vă!
Traversăm aici!
Duceți-vă să le spuneți! Hai!
Ordinele tale
sunt ca bicele egiptenilor.
Nu mai suntem sclavi.
Dar nu sunteți nici liberi.
Ați uitat
Canaanul,
pământul strămoșilor voștri.
M-ați onorat
cu încrederea voastră.
Eu vă onorez cu credința mea.
Urmați-mă și veți fi liberi!
Rămâneți și veți pieri.
Nu vă temeți!
Dumnezeu e cu noi!
Duceți-vă! Pregătiți-vă!
Duceți-vă!
Dumnezeu e cu noi!
Spuneți-le tuturor! Traversăm aici!
Cât puteți de repede, adunați-vă lucrurile
și formați grupuri!
Repede!
Haide!
Ferm!
La dreapta! Strâns!
Nu vă opriți!
N-aveți de ce să vă temeți!
Nu vă fie frică! Veți fi teferi!
Stați pe dreapta! Pe dreapta!
Ramses!
Stai!
Pornește.
Dați-i bice!
Înainte!
Acolo.
Iosua!
Aaron!
Fugiți!
Fugiți cu toții!
Repede!
Fugiți la mal!
Moșe.
Trebuie să plecăm!
Ramses!
Mergi!
Ramses, oprește-te!
Toată lumea, înapoi!
Înapoi!
Khyan!
Plecați.
Frate...
Plecați acum! E un ordin!
Vino! N-ai cum să te mai întorci!
Dii!
Mai repede!
Sunt doar eu.
Ia loc.
Familia mea
nu e departe de aici.
Familia ta?
Cealaltă familie. Soția și fiul meu.
Mă gândeam
că poate îi conving...
Poate îi conving să vină cu noi, dar nu știu...
Nu știu dacă e înțelept.
Sigur că ar trebui să vină.
Avem mult de mers.
Se pot întâmpla multe.
Și-apoi
vom ajunge acolo, dacă vom ajunge.
Nu crezi că ne vor lăsa să ne stabilim în Canaan?
Vom fi niște invadatori pentru ei.
Nu vor avea de ales. Suntem cât un trib.
Suntem cât o națiune de triburi și asta mă îngrijorează.
De ce?
Atâția oameni?
Mă mai întrebi?
Dar avem același scop.
Acum.
Dar ce se va întâmpla când nu vom mai fugi?
Ramses
cel Mare.
Mulțumesc.
Gherșom.
Ai făcut ce-ai spus?
Ce-am spus?
Că te vei lepăda de credință
ca să rămâi cu mine.
Nu.
Bine.
S-ar putea să ai nevoie de ea mai mult ca oricând.
Cine sunt oamenii ăștia?
Poporul meu.
Cine te face fericită?
Tu.
Care e cel mai important lucru din viața ta?
Tu.
Când o să te părăsesc?
Niciodată.
Pot să continui?
Continuă.
Ce părere ai?
N-aș face-o
dacă n-aș fi de acord.
Așa e.
Am remarcat lucrul ăsta la tine.
Nu ești întotdeauna de acord cu mine.
Nici tu cu mine, din câte am remarcat.
Și, totuși, iată-ne stând de vorbă.
Dar nu pentru multă vreme.
Un conducător se poate clătina,
dar piatra
va dura veșnic.
Aceste legi îi vor îndruma în locul tău.
Dacă nu ești de acord,
ar trebui să lași ciocanul din mână.
PENTRU FRATELE MEU, TONY SCOTT
Subtitrarea: DVD Retail
Revizuire: muLineZu